Sheriffens kammare.
Gisborne. Håll fågeln.
Ta med honom hem. Ge den lite kärlek. Stackars liten.
Som poesi, eller hur?
Burfågel. En djur som flyger fritt. Helt och hållet i min makt.
Bra. Jag gillar det. På tal om burar...
- När ska du gifta dig med Marion? - Inom sinom tid.
Kom igen, var inte dum. Det är inte arrangerat, eller hur?
Nej. Vi gifter oss när kunger återvänder.
När kungen kommer. Jag har kanske nyheter för dig.
Vad för nyheter?
Ibland får de inte mat på tre dagar. Grymt kanske, men de får dem att sjunga.
Vad för nyheter?
Men Gisborne...
- Jag hatar grottan. - Det kommer regna. Det är torrt där.
- Det är mörkt. Och det är hemskt. - Vi röstade Much.
Du förlorade. Fem mot en.
Jag borde få två röster. För jag gillar den verkligen inte. Jag borde ha tre.
För jag gillar den verkligen, verkligen inte.
Fladdermöss. Jag hatar fladdermöss. De är råttor. Råttor med vingar.
Nej, de är intelligenta. De skapar ljud du inte kan höra.
- Vad är det? Ett ljud man inte hör? - Tänk om det fanns ett sådant ljud.
Om du vore den enda som kunde höra det ljudet, för nu hör jag det.
En del hav sjunker, medan andra inte gör det. Precis som fladdermusen.
Jag gillar fladdermusen.
Den är min vän. Den förstår mig.
Varför tog det sådan tid?
Förbannat.
Bra.
Will?
Vad är det?
Robin Hood: S01E12
Översättning: Greedy oversattargruppen.stealthart.net
© 2007 www.Undertexter.se
"The Return of the King"
- Richard? Till England? - Det är inget rykte John.
Jag pratade med Thornton. Han hörde när Gisborne sa det.
Till Nottingham. Han kommer hit på vägen till London.
Kungen? Till Nottingham? Det är väl bra, är det inte?
- Kungen. - Ja.
- Vi har bröd och kungen kommer. - Kan du bara hålla tyst.
Det här är vad vi väntat på. Sheriffen blir arresterad, och Gisborne.
- Så kan vi alla gå hem. - Vi är alla laglösa.
Robin kommer benåda er. Självklart.
Det här är underbart, eller hur? Vi borde ha en fest. Det är underbart.
Håll tyst.
Ursäkta mig att jag är lycklig när alla våra böner har besvarats.
Berätta för mig.
Kom igen, berätta för dem.
Gisborne säger...
- Nu när kungen kommer... - ...ska han gifta sig med Marion.
Hon går aldrig med på det.
Han säger att bröllopet är på lördag.
Marion.
Sir Edward.
Jag kommer med goda nyheter. Något har hänt.
- Nej! Vad gör du? - Vad tror du du håller på...
Sir Guy?
Jag ber om ursäkt. Jag ville bara få dig att tappa andan.
Följer du med mig till Locksley? Det finns något där du bör se.
- Marion? - Thornton.
Följ med. Det är något jag vill visa.
Visa dig det här.
- Min förmögenhet. - Varför? Jag vet inte vad det betyder.
Det betyder allt.
Det betyder att jag är en man av vikt. Förmögen, jag kan försörja dig.
En man med makt.
Sheriffen och min makt kommer öka om en vecka. Prins John.
Det betyder att jag bli en man med en titel.
Gisbornes arv blir bland de främsta.
Jag skulle med glädje låta namnet leva vidare. Med dig.
- Som min fru. - Något har förändrats.
Kungen kommer tillbaka.
Mary Cubbord, sätt igång. Det finns jobba att göra.
- Vad ska jag säga? Jag är ledsen. - Berätta vad du vet.
Kungen kommer på lördag. Brölloppet hålls på lördag, här på Locksley.
De ska dekorera kyrkan.
Jag vill att du tänker tillbaka.
Till min frånvaro. Gisborne mådde inte bra, sa han i alla fall.
Sanningen är den att han reste till det Heliga landet för att döda kungen.
Robin, jag önskar att jag kunde säga att du hade rätt, men...
- Han var här. Han var sjuk. - Ingen fick träffa honom!
Feber. Smittsamt. Men läkaren kom varje dag.
Jag lagade hans mat varje dag. Läkaren tog med den in till honom.
- Nej. - Vem var hans läkare?
- Pitts heter han. - Och var bor denne Pitts då?
I Nottingham nu, Battery street. Men...
- Robin? - Det här bröllopet får inte genomföras.
Jag skulle föredra att du inte besöker mitt hus igen. Tills det är mitt igen.
Guy ville visa mig min framtida förmögenhet, som lady Gisborne.
Vad då? Visade han dig lite krimskrams. Fick dig att gå med på bröllopet?
Du vet att jag inte har något val. Jag lovade att gifta mig när kungen kom.
Under tvång, ja. För att rädda mitt liv, och min fars.
- Ett löfte under tvång är inget löfte. - Vad då?
Tror du han skull le och låta mig gå?
Visste han att jag förått honom, skulle han straffa inte bara mig.
Straffa min far.
Varför gör du alltid så här? Använder din far som ursäkt för att inte göra något?
- För att min far behöver mig. - Och du honom. Annars måste du välja.
Okej, jag ska göra ett val. Jag väljer att gifta mig med Gisborne.
- Är det vad du vill att jag ska säga? - Jag ska ta hand om det här.
Jag ska avslöja honom som den förädare han är. Då behöver du inte gifta dig.
Snälla Robin, gör inte det här svårare än det är. Han har visst bra sidor.
Jag tror hans känslor för mig är äkta. Han har pengar och säkerhet.
Du ska föreställa Nattens väktare. Du borde ta pengarna och ge till de fattiga.
- Inte ta dem åt dig själv. - Säg inte åt mig vad jag ska göra.
Titta på mig. Titta på mig!
- Jag tar hand om det här. - Ser du inte att du gör henne upprörd?
- Jag måste till Hurton. Klarar du dig? - Har du någon plan?
Sheriffen har en plan.
Jag tror han ska mörda kungen. Han kan inte riskera att förlora grevskapet.
Jag måste agera. Murton är lojal mot mig och kungen. Han hjälper mig.
Och mitt bröllopp...
...måste jag genomföra. En man måste...
...måste skydda sin kung. En man måste slåss för sin kung.
Om jag kunde skulle jag skydda både dig och kungen.
- Hur som helst, jag har en egen plan. - Vad? Nattens väktare?
En sista sak, som får mig att känna mig mer bekväm med mitt bröllopp.
Du är mitt allt. Det vet du.
Jag gifter mig med en du inte gillar. Det finns värre saker än himmel och jord.
Och jag är glad, och stolt...
...att du är min far. Min underbara, ärofulle far.
Battery street. Läkaren.
Kusten är klar.
- Läkaren är på väg. - Få se vad han har att säga om Gisborne.
Jag tänkte, att vi har levt våra liv med att gömma oss. Jag har vant mig vid det.
Det blir konstigt när det är över. Och snart är det det.
Gisborne avslöjas och Robin återinsatt och jag får min stuga i Bonchurch.
Robin?
- Allan, vad ska du göra? - Jag?
Jag bor i min stuga. Tjänster och så.
- Och du då? - Snickeri förmodar jag. Trä.
Där är Pitts.
Jag har inget av värde.
Du är läkaren som behandlade Gisborne i Locksley för ett år sedan.
- Vad var tricket? - Det fanns inget trick.
Säg mig då...
- ...vilken sjukdom hade han? - Svårt att säga. Feber, smittsamt.
- Vätskorna i obalans... - Ljug inte. Mina vätskor är i obalans.
Han var väldigt sjuk. Han har tur som lever.
- Berätta sanningen för mig. - Du är en fredsälskare...har jag hört.
Du kommer inte skada mig.
Du tror att du gjorde en oskyldig tjänst till Gisborne. Det gjorde du inte.
Det är frågan om landsförräderi. Erkänn och jag talar för dig hos kung Richard.
Jag utfärdade en karantän.
Tjänstefolket gjorde i ordning maten och jag tog upp den.
Jag stannade en timme och åt upp maten själv. Tog ner de tomma talrikarna.
- Guy hade ärenden till London. - Ärendena var till det Heliga landet.
- Han försökte döda kungen. - Det visste jag inte om.
Förlåt mig. Vad kan jag göra?
- Soldater. - Jag vill att du berättar. För kungen.
Jag, verkligen, tror du verkligen... Ja.
Klokt beslut.
Marion? Marion?
Facklorna lyser men ingen är hemma.
- Var är hon? - Hon har kanske rymt från Gisborne?
- Hon är inte den som rymmer. - Vi kommer tillbaka i morgon.
Jag vet var hon är! Snabbt. Hon stjäl Gisbornes pengar.
Sir Guy? Nattens väktare.
Öppna. Du kan inte fly.
Ge mig en yxa. Ni två går ut, utifall han hoppar.
Dags att göra upp, Nattens väktare.
Gör det något att jag lägger mig i?
Locksley.
Har du hört nyheten? Jag ska gifta mig med Marion.
Jag ska tänka på dig när jag tar henne till sängen på bröllopsnatten.
Ta pengarna.
- Jag har dem. - Stick, stick.
God natt, mina herrar.
Två och tre. Ni vet var vi träffas.
Jag har dig.
Vad tror du att du håller på med? Det här med Nattens väktare tar död på dig.
Det här de sista dagarna som Nattens väktare. Jag kan inte fortsätta sen.
Du behöver inte återvända till Locksley. Du måste inte gifta dig med honom.
- Jag har inget annat val. - Nej! Jag har de bevis jag behöver.
Läkaren. Jag hittade honom, och han har gått med på att erkänna.
Han behandlade inte Gisborne. Han var inte där. Han var i det Heliga landet.
Och han ska säga det offentligt?
Är det sant? Tack så mycket. Jag vet inte hur jag ska tacka dig.
Du kommer nog på något sätt. Kom nu.
Robin?
Marion?!?
- Inga tecken alls. Av någon. - Jag förstår inte.
Var är de?
MUCH?!?
JOHN?!?
Jag har henne.
- Gisborne högg henne. I magen. - Det är inte djupt. Inget allvarligt.
Hon måste ha en torr säng. Hon måste torka.
Hämta ljus. Här. John?
Jag behöver rent vatten att tvätta såret med.
- Har du något vin? För smärtan. - Lite.
- Det är litet. Vad använde han? - Jag vet inte. Jag trodde han slog.
En dolk.
Känner du det här?
- Ska du trycka där? - Jag måste se inuti. Vin.
- Det här kommer göra ont. Är du modig? - Gör det.
Se till att hon andas.
Hon kommer bli bra?
Jag måste sy. Ge mig en nål.
Den här nålen är tjock och trubbig. Är du beredd?
- Det är precis som du sa. - Ge den till mig.
Titta på den här! Kanongrejor!
De andra väntar på oss.
- Tänker du på samma sak som jag? - Nej.
- Hur vet du vad jag tänker då? - Jag tänker inte som du gör.
Tror du Robin behöver oss när han blir adel igen? Gör du?
"Det är okej med dem" säger Much. Men vad får vi?
- Det där borde gå till de fattiga. - Det är slut med det nu.
Vi var laglösa, eller hur? Vi hade ett jobb. Vi har inget nu. Vi är de fattiga.
Vet du vad det här är? Betalning för att vi splittras.
Jag ber om ursäkt.
Jag trodde inte du skulle vara så modig.
- Har ni sett till Allan och Will? - Nej.
Det är synd att du blivit skadad. Men bra att du inte behöver gifta dig.
- Vad kommer hända? - När kungen kommer till Nottingham...
...ska jag prata med honom. Han litar på mig.
Jag lägger fram bevisen. Läkaren intygar dem och Gisborne är körd.
- Alla kommer hängas. - Ja.
Han tvingade dig till giftermål. Han försökte döda kungen. Han högg dig!
Trots det kommer jag inte stödja hängning.
Vad?
Berätta för mig.
Jag tror du har känslor för honom.
- Han är ju i alla fall en människa. - Det är knappt.
- Du är berörd av honom. - Berörd?
- Han sa det. Hade han rätt? - Väx upp.
Imorse när du trodde ni skulle gifta er, fann du dig glatt i ditt öde.
- Hans egenskaper. Hans äkta känslor. - Jag försökte vara modig.
- Varför? Det här med Nattens väktare... - Vad då "Det här med Nattens Väktare"?
Jag gör samma sak som du, fast med mer intelligens.
Man kan tycka att du borde lärt dig nu.
Varje gång du ger dig ut blir du arresterad, huggen eller förrådd.
Du borde stanna hemma och syssla med dina broderier.
- Jag menade inte det där. - Även min far, som är gammal och sjuk-
-har mycket mer att förlora än du. Han stöttar mig mer än du gör.
Du behöver sova.
Tror du Marion vill äta något?
- Vad är det tjejer äter? - Speciell tjejmat.
- Du fattar vad jag menar. - Fråga henne själv vad hon vill äta.
Hon sover. Jag knuffade på henne tidigare, men hon vaknade inte.
Verkligen? Fortfarande?
- Marion? Vakna! - Du sa att hon skulle få sova.
Det här är inte sömn. Hennes kropp håller på att stänga av.
Gisborns kniv orsakade inre skador. Jag måste öppna upp såret. Marion!
Jag mår inte bra.
- Jag behöver rena verktyg. - Vilka verktyg?
Håll henne i handen. Jag skyndar mig.
Låt henne inte somna igen.
Marion? Marion?
- Är hon vaken? - Nätt och jämt.
Vill hon ha ägg eller vill hon ha bacon? Hon får inte både och, vem hon än är.
Be till din gud, och till min. Hon kommer att dö.
- Dö? Vad menar du med dö? - Blicken. Jag har sett den förut.
Jag... jag... jag...
Va..vad ska vi göra?
Jag behöver varmt vatten. Rena instrument. Kniv. Här.
Mal det här till en fin pasta. Nu.
Jag borde gå hem. Min far är förmodligen orolig.
- Allt inom sinom tid. - Jag är till ingen nytta.
- Du ska säga nej. - Och du ska vara hemma och brodera.
Här är pastan. Och instrumenten är på väg.
Och... Djaq är... är på väg, är jag säker... säker...
- Jag är säker, jag är säker? - Det är jag säker på.
- Han är verkligen övertygande. - Jag ÄR säker.
Det är bara det att... Djaq är... väldigt...
- Djaq är väldigt vad? - Jag ska vara tyst.
Jag går.
Ta det här. Alltihop.
- Much... - Han menar väl.
Vad kan Djaq ha sagt till honom?
Det ser inte bra ut va?
Berätta för mig. Sanningen.
Kanske inte så bra.
Jag ska skära upp dig.
Om jag kan hitta skadan syr jag ihop dig.
- Vad har jag för chanser? - Om jag gör det här, små, annars inga.
Min far hjälpte skadade i kriget. Han sa: "Ljug aldrig till en skadad man".
Eller var det: "Ljug aldrig för en döende man".
Det sa han också.
- Ljug aldrig för någon som ska dö. - Du kommer inte att dö.
Och jag har aldrig ljugt för dig.
- Vi har aldrig talat sanning. - Nu är inte tid att gräla.
Tala inte om för mig när det är tid att gräla.
- Du verkar då inte svårt skadad. - Jag menar allvar.
Vi har aldrig sagt sanning till varandra. Jag kallar dig dum när jag menar hjälte.
Jag kritiserar dina metoder, men kopierar dem själv som Nattens väktare.
Jag skrattar åt Robin Hood.
Jag tänker inte vara tyst, det kan vara mina sista ord.
Nej, det får det inte, kan inte, vara.
För vi borde vara tillsammans.
Jag borde aldrig lämnat dig, aldrig gått ut i krig. Det var ett misstag.
Du hade rätt. Jag ville ha äran.
Men, tro mig, slagfältet är det sista stället du hittar den på.
- Du hade ångrat dig om du inte åkt. - Jag ångrar mig mer att jag åkte.
Inte lika mycket som jag ångrar att jag förlorat dig.
- Marion. Jag skulle inte ha åkt. - Robin...
Jag älskar dig, du älskar mig. Alla älskar varandra.
Drick vinet.
Robin, håll i henne.
Jag kan inte komma åt den utan att orsaka mer skador.
Robin, tryck här. Stoppa blödningen.
Jag kan inte! Jag är inte tränad. Har fel instrument. Jag klara det inte.
Much, tryck här. Ja, du, skynda dig.
- Jag måste hämta en läkare. - Det finns inte tid för det.
- Ge mig tid! - Skynda dig!
Här är det.
Den norra vägen.
Vilket håll ska vi gå åt? Tillbaka till grottan, eller mot något nytt?
- Tänk om de behöver vår hjälp? - Varför det? De kom ju undan.
Åt vilket håll gick din far och bror när de rymde?
Till min faster Annie.
Jag skulle gärna träffa din faster Annie. Vad tror du?
Jag tror att Robin vill att vi ska göra det här. Han vill vårt bästa.
Pete? Pete?
- Ja ja, vad är det? - En vän är skadad. Du måste hjälpa mig.
- Hon är nära döden. - Ta henne hit.
- Du får komma till henne. - Var är hon? Jag måste veta.
- Utifall någon måste få reda på det. - Vi har inte tid. Vi måste rida nu.
- Skynda dig. - Lung min vän, allt är under kontroll.
Skynda. Kom igen!
Skynda dig.
Jag är ledsen.
Bandage.
- Jag gör inget mer än trycka eller hur? - Det finns inte mycket vi kan göra.
- Läkaren bör ha alla instrument. - Borde jag känna några hjärtslag?
Ja.
- Vad gör du? Du gör illa henne! - Lita på mig! Hon känner ingenting!
- Känner du något? - Nej. Kom igen, kom igen Marion.
- Ja. Ja! - Prisa Allah!
- Prisa Allah!
- Hur gjorde du det där? - Sätt tillbaka dina fingrar!
Djaq?
Much? John?
- Hur är det med henne? - Levande.
Du måste rädda henne.
Vetenskapen är avancerad, men vi är alltid i Guds händer.
Här. Ge henne det här. Det är en brygd för operation. Droppa lite på tungan.
Hon är skadad nära levern. Ett läckande blodkärl. Jag har sytt ihop det.
Är du kunnig?
- Du har förmodligen räddat hennes liv. - Hon HAR räddat hennes liv.
Om du går med på det kan jag sy igen såret.
- Bra, sy ihop det. - Har du en ren nål, tråd, trasa?
Ursäkta mig.
Vad har jag gjort?
Much! John! Era vapen. Nu!
Jag har gjort ett misstag. Sheriffen och Gisborne är här snart. Vi blir omringade.
- Va? Vi måste fly! - Vi kan inte fly. Jag kan inte fly!
- Marion? - Vi flyr inte!
Vi är fångade i en grotta och omringade. Vi kommer alla att dö.
Herre Gud.
Allan. Var är Allan? Och Will. Var är de?
Jag har överlevt det Heliga landet. Sen ville jag dö vid en eld i Locksley-
-inte i skogen i en ynklig, futtig grotta!
Much! Låt mig tänka!
Du.
Vad trodde du?
Att Gisborne inte sa att någon kunde komma en dag och fråga om hans alibi?
Att vi inte hade en plan för just ett sådant här tillfälle?
Charaden är över.
Din vän är död.
Död.
Robin.
Jag är ledsen.
Marion?
Jag älskar dig.
Jag borde ha sagt...
Varför sa jag det inte?
Jag älskar dig. Marion.
Jag älskar dig.
Vakna.
Robin? Robin?
Kom fram, kom fram, var du än är.
Fortsättning följer
Översättare: Greedy
www.undertexter.se